Дефектний клапан подачі рідкого водню, що спричинив вибух «Аполлона-23»,
був перероблений новим підрядником...
«АПОЛЛОН-22» 86 ДНІВ НА МІСЯЦІ
І пройшов відповідний контроль якості.
Ми готові встановити його на другий ступінь «Аполлона-24».
Але в процесі розбору ракети
стався нещасний випадок у будівлі вертикальної збірки,
були ушкоджені вентканали рідкого кисню
і бак для рідкого водню.
Треба повністю перебудувати цей ступінь, щоб він міг літати.
Тому ми замінюємо його на другий ступінь,
запланований для «Аполлона-26».
Але на це потрібен час.
Боюся, запуск «Аполлона-24» доведеться відкласти...
- Ще на два тижні. - Ще на два тижні.
НЗП.
Вибачте. Ми не зрозуміли.
Звісно. Так кажуть на флоті, сер.
- Не звертайте уваги. - Каже козел з ВПС.
Як тобі нова робота, Баззе?
Подобається працювати в управлінні астронавтів?
Я тимчасово замінюю Діка.
Це не найкраща робота, але паркінг тут дуже добрий.
Президент Кеннеді офіційно просить вибачення
і запевняє, що адміністрація робить усе можливе,
щоб скоріше доставити вас додому.
Перекажіть президентові, що ми вдячні,
але з нами все гаразд.
База «Джеймстаун» працює
і працюватиме, поки не прибуде зміна.
У нас завжди багато роботи.
Наприклад, зараз у нас заплановано маневри.
Зрозуміло. Кінець зв'язку.
Кінець зв'язку.
Американські герої, богоугодна справа.
Навіть не уявляю, як їм там.
Яке гарне обладнання, докторе Гартлі.
Так, треба його зібрати.
Хочете, допоможу? Я був підривником у морській піхоті.
Знайомий тип.
Мабуть, тому що ми його бачили разів п'ятсот.
Ні, не тому. Він знімався в іншому серіалі.
Джон Фідлер. Характерний актор.
Багато знімається на телебаченні.
«Будь кмітливий», «Залицяння батька Едді», «Дружина мене приворожила».
Ти хоч щось не знаєш про телебачення?
Ні.
Я багато дивилася телевізор, поки мама прибирала в будинках у Мемфісі.
Дані, передай інструменти.
Так.
Не знаю, чи розтягнеться. Воно в маленькому яйці.
Мурашки будують такі самі тунелі,
що й учора й позавчора.
- Так. - І за день до того.
Я боявся своєї дружини. Я боявся постаріти.
- «Боявся гусей». - «Боявся гусей».
Якщо я не плутаю, ти боявся сісти у свою машину.
«Це було тоді, коли я боявся оббивки».
Він знімався в «Загублених у космосі»?
У «Зоряному шляху».
Це ти вже хизуєшся.
Хизувалась би, якби сказала, що він грав Генґіста.
Сигналу й досі немає.
Дані, у тебе ж був добрий зв'язок в S-діапазоні,
- коли ти підключала лінію? - Так.
Два зелені вогники. Добрий зв'язок.
Мій дарунок – те, що ти можеш більше не приходити.
Можеш іти й розбиратися зі своїми проблемами без мене.
Цього ніколи не буде.
Потрапиш у лапи до психотерапевта – це кінець. Не одужаєш ніколи.
Ти ж ходив до психотерапевта, при відборі в програму?
Не до одного. Ми були десь у п'ятьох.
Ви, дами, легко відбулися.
Мене психотерапевт спитав, чи мріяла я про секс з батьком.
О, так.
- Тебе теж це питали? - Авжеж.
- Так. - Але питання було:
«Чи ви мріяли про секс з матір'ю?»
Лікарі люблять питати «Чи мріяли ви про секс із батьками?»
Надіються колись почути «так».
- І що це їм дасть? - Визначать, що ти гей.
- Справді? - Психотерапевти завжди про це думають.
Тому до них не ходять добровільно.
Так, але...
Чорт!
Не забруднюй палубу.
Не вбивай мурашок.
Дякую за допомогу, хлопці. Справді. Дуже дякую.
...техогляд через 3200 км.
- Привіт, Бобе. - «Привіт, Бобе».
- «Привіт, Бобе» - «Привіт, Бобе».
ПРИВІТ, БОБЕ
ЗАРАДИ ВСЬОГО ЛЮДСТВА
9 ЛИСТОПАДА 1974 РОКУ
Як твоя співбесіда у «Леві Стросс»?
Не взяли на роботу.
Я погано почувався.
Руки трусилися.
Мабуть, подумали, що я наркоман.
Що сказав доктор Корі?
Я скасував візит.
Не хочу, щоб хтось копирсався у мене в голові
і казав, що я божевільний.
Не про це мова. Він хоче допомогти.
Не потрібно.
Мені потрібна інша робота замість пакування продуктів.
Моєї зарплати нам вистачає, Клею.
Чоловік не повинен жити коштом дружини.
- Це неправильно. - Часи змінюються, любий.
Але ж я можу не тільки продукти пакувати.
Звісно, можеш.
Я закінчив коледж.
У В'єтнамі я командував взводом.
Чоловік, що проводив співбесіду, він...
Він навіть не бачив мене. Просто дивився, як у мене трусяться руки.
Наступного разу пощастить.
Обов'язково.
Я не міг відповісти на питання.
Постійно плутався.
Ніби мій розум провалювався в чорну діру.
І ця чорна діра затягувала мене.
Клейтоне?
Затягувала, я відчував, як вона мене затягує.
І я хотів туди піти.
Ніби надіявся зайти далеко в темряву.
Але водночас я думав: «Чорт, ні».
Бо я знав, що там мене щось чекає.
- Клейтоне? - Щойно я відвернуся, воно мене схопить.
Усе гаразд, любий.
Усе добре.
Немає ніякої діри.
Ніхто там тебе не чекає.
- Повір мені. - Люба.
Я мушу йти. Закінчилися сигарети.
- Ще є час. - На тому тижні поговоримо.
- Люблю тебе. - Сядь, Клею. Ми...
Ваш психологічний профіль вказує на схильність до клаустрофобії.
Дивно, як для астронавта.
Це був дитячий страх.
Я його подолала.
Казали, що мої відповіді конфіденційні.
Що вся моя медкарта конфіденційна
і можна не боятися, що її хтось прочитає.
Це вас турбує?
Ні, дратує.
ФБР аж ніяк не хоче вас дратувати, міс Вейверлі.
Пізно.
Ви знаєте, що я можу забрати у вас допуск до таємної інформації
і вигнати з програми.
Я знаю, що сиджу тут лише тому, що ви вважаєте мого хлопця геєм.
Мене це обурює й ображає.
Ларрі – повний життя американець з цілком нормальними бажаннями,
і я не терпітиму, що ви зводите на нього наклеп.
Ми говоримо не про вашого хлопця, міс Вейверлі.
Ми говоримо про вас.
Про мене?
Я вас не розумію.
Що тут складного?
Ваша мати з багатої родини.
Ваш батько став пілотом у 20-ті роки.
Він справді знав Амелію Ергарт?
І Чарльза Ліндберга.
Він заснував авіакомпанію у 30-ті роки.
Після війни він став мільйонером.
Заснував «Кавальєр Ейрлайнз» у 48-му.
Від нього ваша любов до неба.
Підлітком ви отримали ліцензію пілота.
МТІ, інженер-авіатор.
Тато бере вас у «Кавальєр»,
і ви там працюєте, доки НАСА не починає шукати астронавток.
Не бачу логіки.
Не розумієте, чому жінка хоче бути астронавтом?
Не розумію, чому Еллен Вейверлі,
спадкоємиця, інженер-авіатор, пілот і тепер астронавт,
з Ларрі Вілсоном.
Він добра людина.
Він гомосексуаліст.
- Помиляєтеся. - Навряд.
Чому? Ви з ним спали?
Ні, а ви?
Це вас не стосується.
Ваш перший поцілунок?
- У кіно. - Який фільм?
- «Дочка Раяна». - Коли саме?
Коли Розі й Доріан кохаються в лузі.
Дивно, що ви звели очі з екрана.
Ми захопилися.
Не збагну, нащо ви це робите.
Я нічого не роблю.
Тільки заважаю вам очорнити ім'я доброї людини.
Ви допомагаєте йому таїтися,
ризикуючи своєю репутацією і кар'єрою.
Навіщо?
Я цього не розумію.
Але зрозумію.
Він не повірив.
Спробувати було варто.
Іноді агресивна тактика збиває їх з пантелику.
Скільки ще триватиме ця фігня?
Поки що невідомо. Але не довіряй телефонові.
Для прослухування потрібен ордер.
Джон Гувер помер,
але федерали й досі плюють на закон,
коли хочуть захистити Америку від збоченців,
тож телефонові не довіряй.
Господи.
У Вашингтоні
звинувачення президента Теда Кеннеді в позашлюбному зв'язку
з секретаркою Білого дому Мері Джо Копечне...
СКАНДАЛ КЕННЕДІ
...продовжують колотити Білим домом.
Минулого тижня були опубліковані фото,
на яких президент і міс Копечне
у Палм-Біч, Флорида, взимку...
Мабуть, ФБР варто дослідити його приватне життя.
ЗВЄЗДА РАДЯНСЬКА БАЗА
10 ЛИСТОПАДА 1974 РОКУ
Це опорний сигнал росіян?
Не наш, тож, мабуть, їхній.
Або червоні миготливі фігурки Ґордо.
Я не казав, що миготливі фігурки.
Просто червоне світло.
А ще ти казав, що не пив потроху віскі з останньої пляшки.
Ця пляшка під моїм захистом,
і до неї вже кілька тижнів ніхто не торкався.
Знову передача.
Що це? Телеметрія?
Ні, це УКХ-передавач малого радіуса.
Телеметрія в росіян на іншій частоті.
Скоріш за все, це голос, і він закодований.
Видно, щось роблять і не хочуть, щоб ми знали.
Наприклад, що?
Встановлюють обладнання для стеження.
- Може, зброю. - Ти в це віриш?
Нащо на Місяці зброя? У кого тут стріляти?
У тебе, в мене, в Ґордо.
Усі хочуть пристрелити Ґордо.
Я все чув.
- Чорт забирай! - Чорт!
- Зараза. - Ось іще одна.
- Усе гаразд? - Я бачив дві за полицею.
- Ти про мурашок? - Так, я про мурашок.
Пильнуймо за їхньою базою.
Хочеш шпигувати за радянцями?
Вони точно шпигують за нами.
Підніми ноги.
Ноги вгору.
Чорт.
Завтра проїдуся на ровері по Бродвею.
Заїду на Мейберрі, а потім на Пайлот Маунтін.
Гляну, чи радянці не були на нашому боці кратера.
Завтра ми повинні збирати зразки.
Треба трохи розвіятися.
Повідомиш Г'юстон?
Ми не шифруємо переговори,
тож, думаю, росіяни слухають усе, що ми говоримо.
Ти точно хочеш їхати?
Готуй ровер до довгої поїздки.
Не займай їх, Ґордо.
Не можна їх так лишати.
Якщо вони залізуть в електроніку та закоротять?
Якщо залізуть у харчі?
Я не проти чогось хрусткого у вівсянці.
Не смішно.
Мурахи – власність НАСА, ми за них відповідаємо.
Спокійно, моряче. Ніхто не сміється з твоїх мурах.
Гаразд. Хай собі бігають. Мені начхати.
Збитки на 150 доларів –
змивання гидких слів і фарбування шафок.
Не забагато для відра фарби й щітки?
Питання не в ціні, місіс Стівенс.
Я хочу поговорити про стосунки між хлопцями.
Вони стають нездорові й шкідливі...
- Вони друзі. - Найкращі друзі.
Росли разом.
І ми їх не захищаємо.
Їхній вчинок неприйнятний, і їх буде покарано.
Обов'язково, але, до речі,
може, в школі бракує дисципліни?
Це правда, що ви більше не б'єте дітей?
Тілесні покарання не схвалюються
в сучасних школах.
У мене вдома ляскання по дупі схвалювалось,
і я стала астронавтом.
Що ви на це скажете?
Ми трохи відхилилися від теми.
Гадаю, що стосунки, дружба між Денні й Шейном,
хоча вона щира і йде від серця,
стає нездорова, зокрема для Денні.
- Що? - Для Денні?
Так, місіс Стівенс.
Учителі згодні, що він у цій ситуації ведений,
і якби не вплив Шейна,
він би не займався такими...
- Мій син ведений? - Ні.
- Він слабкий і запобігливий? - Проблема в Шейні? Так?
- Ви це кажете? - Ви це кажете?
Я кажу, що є динамічний розвиток.
Шейн – природний лідер, Денні йому догоджає,
а результат – асоціальна поведінка.
Не хочу більше нічого чути. Ходімо.
Це обурливо. Я зв'яжуся з суперінтендантом Джонсом.
- От козел. - Він...
- Я йому не вірю. - Звісно, ні.
Г'юстон, ми знов на ранчо,
вимикаємо зв'язок, поговоримо після вечері.
Зрозумів. Що на вечерю?
Здається, Ґордо готує бефстроганов.
Скажіть черговому по кухні,
що подавати російську їжу на американській базі некошерно.
Я передам це на кухню, Еде. Кінець зв'язку.
Ти задоволений?
Ми проїхали на ровері 30 км і не бачили ані сліду росіян.
Я задоволений тим, що ми побачили,
але радянці розумні.
Знаю. Я воював з ними та їхніми маріонетками в Кореї.
Вони в будь-якій ситуації намагаються здобути перевагу.
Ми сьогодні й близько не оглянули нашу частину кратера.
Завтра розвідаємо інший сектор.
«Нашу частину».
Приємно, що це наша частина, що ми нею володіємо.
Так воно і є.
Хто перший поставить прапор, тому належить територія.
Спитай пілігримів.
А якщо я спитаю індіанців?
Так-так.
Ой.
Ґ. СТІВЕНС
Чорт.
Ніхто досі тут не бував.
Ніхто досі цього не бачив.
Це зробив я.
Привіт, Бобе.
Ніякого «Привіт, Бобе».
Що ти робиш?
Просто шукаю квартиру.
Усі живі-здорові.
Нас не було, і ти пішов у самоволку?
Ми про це вже говорили.
Не можна покидати базу без дозволу.
Якщо про це дізнаються в Г'юстоні, ти ніколи більше не літатимеш.
Спочатку хай заберуть мене з цієї каменюки.
Щось це їм не дуже вдається.
Якби з тобою щось сталося, а ми не знали, де ти?
Вибач, матусю. Надалі лишатиму записку на холодильнику.
Думаєш, це смішно?
Я думаю, що це повна фігня.
Ви з Дані катаєтеся й шукаєте неіснуючих шпигунів-комуністів,
і я впевнений, у Г'юстон ви про це не доповіли.
Ні, бо ми зберігаємо радіомовчання,
щоб захистити базу.
Захистити базу? Що захистити?
Цю купу брухту?
Душ працює через раз. Їжа жахлива.
Унітаз такий забитий, що ми вже й запаху не помічаємо.
- Там радянці. - Радянці.
Вони загрожують нашій базі. Ти сам їх бачив.
Я не казав, що бачив радянців. Просто щось бачив.
Ти бачив червоні вогники.
Яке раціональне пояснення, крім радянців?
Хіба що там нічого не було.
- Дані. Ні. - Ти про що, Дані?
- Що хочеш? - Не кричи на мене.
- Говори! - Ґордо.
Думаєш, я все вигадав? Ти так думаєш.
Принижуєш мене, вказуєш, що я зайвий.
Виставляєш мене дурнем!
Припини, кажу!
Ти з нею? Ви проти мене?
- Припини, кажу. - Що ти зробиш? Удариш мене?
Ну вдар. Вистачить мужності?
Розійдіться!
Усі заспокойтесь і розійдіться.
Сидітимеш на базі, поки я не дозволю вийти.
Сидітиму на базі?
Сидітиму?
Оце біда. Що ж мені робити?
Заради бога.
Я й так сиджу на базі.
Як це все набридло.
Я сиджу на базі.
Еде, ситуація виходить з-під контролю.
Годі, Даніель.
Так, сер.
Я замовкну як слухняна дівчинка.
Розбирайся сам.
Дякую.
Як це сказати?
Агент Донаг'ю вважає,
що Ларрі Вілсон може мати певні схильності,
які є загрозою для безпеки програми.
Він вважає Ларрі геєм.
Так.
Ще він висловив теорію,
ніби ви теж маєте певні схильності.
Це абсурд.
Не найкращий час
втягувати Білий дім у ще один скандал.
Ще один секс-скандал...
Так, я розумію, що Тедді був дуже поганим хлопчиком.
Це не смішно.
Напад на президента – це приниження культури й країни.
Саме тому ненормальні стосунки між астронавтами НАСА
зараз не можна оприлюднювати.
Я не лесбіянка.
Але я не можу контролювати Ґевіна Донаг'ю і міністерство юстиції.
Ні.
Але ви можете...
Ви з Ларрі можете зробити крок...
Крок, який зробить звинувачення проти вас і Ларрі смішними.
26 ЛИСТОПАДА 1974 РОКУ
Ми робимо все можливе, щоб прислати вам зміну.
- Не сумніваюся, Баззе. - Що він каже?
- Обережно отут. - Не треба казати. Сама бачу.
Ліхтарик.
Нова планована дата запуску «Аполлона-24» – 9 грудня.
- Це все мурашки? - Не мурашки. Це плівка.
Ще два тижні.
Зрозуміло.
Так і знав.
Є й добрі новини: запущений сьогодні безпілотний «Титан»
через п'ять днів буде у вас.
І ми для вас маємо сюрприз.
Люблю сюрпризи.
Довгогубці.
Так.
Зараз.
ШОУ БОБА НЬЮГАРТА 6 СЕРІЙ
Ви нам вислали ще відеокасет?
Що? Ні.
НАСА не домовилося з голлівудськими студіями.
Вони не хочуть, щоб люди записували їхні серіали вдома.
Усі пропускатимуть рекламу, і вони втратять прибуток.
Зате ми поклали комплект частин для душу.
Чудово. Чекаю з нетерпінням.
Як там застуда Ґордо?
Йому вже краще.
Незабаром повернеться до роботи.
Радий це чути.
Коли будуть новини про 24-й, одразу повідомлю.
Кінець зв'язку.
Її можна полагодити?
- Ось іще один сюрприз. - Отак.
Вона новенька в нашій групі і також боїться літати.
Хіба не чудово?
Емілі, що саме викликало ваш страх польоту?
Не думаю, що когось зацікавить моя історія.
Я хотіла просто посидіти й послухати.
Я відчуваю вашу ворожість до мене.
Чого це, містере Карлін?
Ні!
Вибачте. Я робила, що могла.
І як нам тепер бути?
«Ось іще один сюрприз. Моя дружина Емілі.
Емілі новенька в нашій групі й теж боїться літати».
«Хіба не чудово?»
«Емілі, що викликало ваш страх польоту?»
«Не думаю, що когось зацікавить моя історія.
Я хотіла посидіти й послухати».
«Я відчуваю вашу ворожість до мене».
«Емілі? Чого це, містере Карлін?»
«Емілі, відмовившись розповісти свою історію,
має на увазі, що її страх кращий за мій.
Мені це не подобається, я відчуваю загрозу
і не знаю, як її подолати».
«Емілі, ви сердитесь на містера Карліна?»
«Ні, я просто не думаю, що когось зацікавить моя історія.
Я хотіла просто посидіти й послухати».
«Мені подобається ваша позиція».
«Дякую. Ви теж мені подобаєтеся».
«Я вам не вірю».
- Давайте ще раз. - Продовжуймо.
Гаразд.
27 ЛИСТОПАДА 1974 РОКУ
Це сором для всієї твоєї родини.
Ти це розумієш?
- Так, сер. - Голосніше.
Так, сер.
Ти маєш бути за старшого, поки мене немає.
Допомагати матері виконувати її нові обов'язки.
А ти поводишся як хуліган!
Ще й перед Днем подяки.
Ти мене розчаровуєш, Шейне.
А тепер сльози.
Тобі 11 років, Шейне.
Коли ти почнеш поводитись як чоловік, а не як малюк?
- Я не знаю. - Припини.
- Припини плакати, зрозуміло? - У мене робота.
Я не маю часу на твої витівки.
Еде, я тут розберуся.
Шейне, попрощайся.
Бувай.
До побачення, Шейне.
Г'юстон, ми підіймаємося з копальні з новими зразками.
Зрозуміло, Еде. Хай Ґордо скоріше одужує.
Мабуть, для обробки льоду вам не завадить помічник.
Саме так, Г'юстон.
І я впевнений, Ґордо дуже хоче вернутися до роботи.
Зрозуміло. Кінець зв'язку.
Еде, ти ще довго триматимеш Ґордо під домашнім арештом?
Лікарі почали непокоїтися
через його застуду.
Йому вже краще.
Учора він був нормальний.
Дуркував, розігрував ту серію.
Йому просто треба відпочити.
Мені здається, останнім часом з ним щось не так,
ніби в нього голова погано працює.
Ґордо сильний.
Оклигає.
Коли мене збили в Кореї,
кілька днів у Сеулі я теж був сам не свій.
- Тебе збили? - Так.
Я прикривав наступ на північ від 38 паралелі.
Один пілот здійснив аварійну посадку, я його прикривав згори,
і в мене влучила зенітна ракета.
Ми вдвох тиждень ховалися, поки я не повернувся до наших.
Поки ти не повернувся?
Він не вижив.
Прикро, Еде.
Це було давно.
Але суть цієї історії...
коли я повернувся до Сеула, я був увесь на нервах.
Мені урвався терпець під час розмови з начальниками.
Урвався терпець?
Я вдарив полковника.
Мене посадили в готелі, дали пляшку віскі й сказали:
«Не виходь, поки не заспокоїшся»,
Я замкнувся в кімнаті
і вийшов через кілька днів здоровісінький.
Ґордо потрібен час.
Ясно.
Я так само думала про Клейтона.
- Що йому треба трохи часу. - Так.
Але він тепер став геть іншою людиною.
Незнайомою мені людиною.
О чорт.
Господи.
Не можна це обговорювати у відкритому каналі, командире.
Я згоден, сер, але думаю, радянці точно знали,
що ми знайдемо їхні сліди й доповімо НАСА.
Я повідомлю Білий дім,
вони викличуть радянського посла
й вимагатимуть пояснень щодо цього інциденту.
ВІДЕО ГОТОВЕ.
АУДІО СКЛАДНІШЕ ТРЕБА БІЛЬШЕ ЧАСУ
Зрозуміло, сер.
І що нам робити на Місяці?
НАШЕ ОБЛАДНАННЯ НЕ ЧІПАЛИ.
Працюйте як звичайно, командире.
Ніяк не провокуйте російських космонавтів.
Ми все врегулюємо по дипломатичних каналах.
СПОСТЕРІГАЙТЕ ЗА РАДЯНЦЯМИ
Так, сер.
ТАВЕРНА «ФОРПОСТ»
Це божевілля. Повірити не можу, що він це тобі запропонував.
Думаєш, Вайснер знає?
Він не хоче знати.
Він сподівається, що все утрясеться.
Через роман Тедді в Палм-Біч вони бояться
й згадувати про секс.
Навіщо їм скандал з лесбіянкою- астронавткою і педиком-інженером?
Я не люблю таких слів.
Якщо нас викриють, то називатимуть ще гірше.
Треба не допустити викриття.
Ти ж не серйозно думаєш про це?
Не знаю. Мабуть, треба обдумати всі варіанти.
Що?
У цій ідеї є певна простота.
Світ дивитиметься на нас по-іншому.
Важче буде сумніватися, якщо ми це зробимо.
Гаразд.
Скажу це лише раз, і це офіційно.
Якщо ти справді на це підеш,
на те, що я не можу навіть вимовити,
якщо це зробиш – нашим стосункам кінець.
Пем, я просто розглядаю всі варіанти.
Ні, це не варіант. Це не ідея.
Це навіть не можливість.
Це нічого не значитиме.
Для мене значитиме.
Це багато значитиме.
Я тебе кохаю.
- Ясно? - Ясно.
Я це сказала, бо треба було сказати,
а ти б не сказала.
- Не знаю, я... - Це...
Це було непросто.
Те, що ви задумали, важливо.
Це серйозно.
Я знаю, тепер так казати некруто й немодно,
але такі мої почуття, мої переконання.
Якщо ти це зробиш...
між нами все скінчено.
Ед.
Дані. Вставай.
Вставай. Уже пора.
Уже пора.
Еде, тепер ти гратимеш містера Карліна.
Дані, граєш усіх жінок, як завжди.
Я буду Бобом.
- Ґордо, що в біса ти... - Ходімо, Еде.
Якого біса...
І...
«Ось іще один сюрприз.
Моя дружина Емілі.
Емілі новенька в групі й теж боїться літати».
Що ти робиш серед ночі?
Наступні слова місіс Бейкман.
Місіс Бейкман.
Це ти.
«Хіба не чудово?»
«Емілі, що викликало ваш страх перед польотом?»
Ґордо, не дурій. У нас завтра повно роботи.
Ґордо.
Вставай.
Я сам.
«Не думаю, що когось зацікавить моя історія.
Я хотіла посидіти й послухати».
«Я відчуваю вашу ворожість до мене». Смішок.
«Чого це, містере Карлін?»
«Емілі відмовилась розповідати свою історію,
бо вважає, що її страх кращий за мій.
Мені неприємно, я відчуваю загрозу і не знаю, як її долати».
Сміх голосніший.
- Що ти робиш? - Граю перший епізод.
«Літати в недружньому небі». А ти мені заважаєш.
«Емілі, ви вороже ставитеся до містера Карліна?»
«Ні, я просто не думаю, що когось зацікавить моя історія.
- Я хотіла послухати». - Що ти робиш?
Ти псуєш жарт. Припини.
На чому я зупинився?
Містер Карлін.
«Ви гарно сказали».
«Дякую».
Еде, думаю, треба викликати Г'юстон.
- «Я тобі не вірю». Сміх. - Ні.
Зовсім ні. Але ти маєш рацію.
Він надто довго сидів у приміщенні. Йому треба пройтися, розвіятися.
Гаразд.
«Так. Я вчився в коледжі.
Це була просто дрібниця.
- Ми поїхали в Анн-Арбор». - Ґордо.
Ґордо.
Ходімо прогуляємося. Надворі.
Удвох.
- Прогуляємося? - Так.
Пошукаємо квартиру.
Покажеш велике невідоме, про яке завжди говориш.
Ну що?
Ходімо, друже.
Ходімо. Залазь у скафандр.
Тут гарно.
Треба сфотографувати.
Ні.
Я не буду.
Це все зіпсує.
Зведе красу до хімікатів, які реагують з клаптем паперу.
Жодне фото цього не передасть.
Я знаю.
То як ти почуваєшся?
Нормально.
Ніби трохи краще.
Так.
Це добре.
Не поясниш, що тоді сталося?
Я не знаю.
Я просто...
Я більше не витримував.
- Не витримував чого? - Сидіння в приміщенні.
Ті самі стіни, те саме освітлення.
Та сама їжа.
Чорт забирай, я ненавиджу цю їжу.
Я на це не підписувався, Еде.
Я пілот морської авіації.
Злітаю з авіаносців. Особливо люблю вночі.
Я пішов у астронавти, щоб розширити межі...
і літати на найшвидшому, найкрутішому літальному апараті.
Літати.
Так.
Ми були на вістрі прогресу.
Злітали найвище. Літали найшвидше.
Першопрохідці.
Ось хто ми були.
Дейві Крокетт, Деніел Бун.
Пам'ятаєш ті серіали?
Їх грав один актор.
Той самий єнотовий капелюх і все інше.
Я ніколи цього не розумів.
Мабуть, Дані може це пояснити.
Так.
Дейві Крокетт, Деніел Бун.
Першопрохідці.
Вони йшли в дикі землі й прокладали шляхи там,
де ніхто раніше не бував.
Тому мені тут подобається.
Тут ніхто не бував.
Ніхто.
Тільки я.
Але тепер ми робимо не це. Не зовсім це.
Ми закладаємо господарство.
Будуємо дім, оремо поле, ставимо паркан, щоб сусіди не лізли.
Поглянь навколо, Еде. Ми на краю відомого нам всесвіту.
Це передній край.
Цілий всесвіт чекає дослідження, а ми що робимо?
Сидимо вдома.
Я не на це підписувався.
Зовсім не на це.
Я тебе розумію.
Справді розумію, але не думаю, що ці дні минули.
- Що це було? - Це тільки початок.
- Що... - Чорт, я бачив одну.
- Що там? Що ти бачив? - Мураху.
- У скафандрі мурашка. - У тебе?
Я її відчуваю.
Вона повзе. Повзе по шиї.
- Заспокойся. - Вони мене обліпили.
- Ґордо. Заспокойся. - Вони мене обліпили.
- Заспокойся. - Зніми її!
Мені треба зняти шолом!
Зніми її!
- Ґордо, заспокойся. - Зніми її!
Заспокойся!
Зніми її з мене. Зніми.
Ґордо, подивися на мене. Глянь на мене. Це я.
Їх там немає. Ґордо, все буде гаразд.
Повір мені.
Заспокойся.
Усе гаразд. Усе буде добре.
Усе добре.
Вибач, я...
Я не знаю, що там сталося.
Усе гаразд.
Усе вже добре.
Що робитимеш, шкіпере?
У Г'юстоні зараз глибока ніч.
З Австралією говорити не хочу.
Зачекаю до ранку.
Зв'яжуся з ними.
І що ти їм скажеш?
Правду.
Член екіпажу хворий.
Є ж рятувальний човен.
Відішлемо Ґордо додому.
Це минеться.
Не минеться.
Я мав давно це побачити. Але...
Дані, ти мене попереджала, а я не слухав.
Визнаймо це. Ґордо, ти повернешся додому.
Чорт.
Якщо ми покинемо базу,
росіяни тут будуть, ще ми й з орбіти не зійдемо.
Я не покину базу.
Тобто?
Я пошлю тебе з Ґордо додому, а сам залишуся тут.
Один?
Дані буде командиром повернення.
Ґордо, ти – другий пілот.
Виконуй її накази. Зрозумів?
Зрозумів.
Якщо ми беремо човен, ти не потрапиш додому,
доки не прилетить «Аполлон-24» з новим екіпажем.
Г'юстон на це не піде.
Вони не кинуть одного астронавта на Місяці.
Я все розумію, але це я командир,
і це я вирішую, що і як буде.
Я не віддам росіянам Джеймстаун і наші гірничі розробки.
Вони покрадуть звідси всю техніку.
Я залишуся, поки мене не змінить екіпаж «Аполлона-24».
Це моє остаточне рішення.
Я втомився сперечатися.
Що з ним буде?
Відправлять до психіатрів.
Так.
Його кар'єрі кінець.
Це точно.
Йому не дозволять літати.
Тобто в космос, так?
Тобто нікуди.
Його ліцензію пілота анулюють.
І військову, й цивільну.
Це його вб'є.
Так.
Що таке?
Мені потрібна допомога.
Що сталося?
Що з тобою?
Що сталося?
Не знаю. Я... міняла батарею,
і вона впала мені на руку.
- Покажи. - Здається, перелом.
- Покажи. - Чекай. Та тут уся рука.
Нащо міняти батарею серед ночі?
Самій?
Навіть на Місяці вони важать тонну.
Чорт забирай, Дані.
Твоя правда. Думаю, перелом.
Я пошукаю аптечку.
Ти раптом вирішила замінити батарею?
Не могла дочекатися ранку?
Так. Саме так і було.
Зв'яжися з Г'юстоном
і скажи, що з астронавтом
стався нещасний випадок, її треба відправити додому.
Не треба було це робити.
Клейтон пропав, Еде.
Він уже не вернеться.
Я це знаю.
Якщо Ґордо не літатиме...
він теж пропаде.
Що ж.
Спробую перев'язати тобі руку.
Дихай.
Спробуй підняти. Отак.
Ми говорили з генштабом і з Білим домом,
усі згодні, що лишивши базу Джеймстаун радянцям,
ми поставимо під загрозу інтереси безпеки
Сполучених Штатів.
Усі схвалюють твоє рішення лишитися в Джеймстауні
до прибуття зміни,
тобто ще на два тижні.
До речі, я був проти.
І це зазначено в протоколі.
Президент також вирішив підвищити тебе
до капітана ВМФ США.
Заднім числом, з початку місії,
тобто зарплату тобі перерахують.
Поздоровляю, капітане.
Дякую, сер.
Карен оцінить підвищення зарплати.
4 ГРУДНЯ 1974 РОКУ
Усе добре. Ми готові летіти додому.
Зрозумів.
Мабуть, оце й усе.
Ну, з богом і все таке.
Так.
Це ненадовго.
Ми змусимо клоунів з 24-го поспішити.
Мабуть, вони тут будуть...
тижнів через два.
НЗП.
- НЗП. - Я здаюся.
Я довго прикидалась, ніби знаю, що це.
Але годі. Що таке НЗП?
Так кажуть на флоті.
- «Нагнися...» - «Зараз знову прилетить».
НЗП.
Що ж.
Бувай, Бобе.
Виставляю запалювання.
Усе за планом, Г'юстон.
Зрозуміло, «Ескалібур».
Дані?
Що, Ґордо?
Дякую.
Привіт, Бобе.
ЧЕРЕЗ 10 ДНІВ
14 ГРУДНЯ 1974 РОКУ
Повірити не можу, що ти це зробив.
Після цього всього!
- Вибач. - Не говори зі мною таким тоном.
Батько – найсміливіша людина на світі.
Він сам на Місяці. А ти що робиш?
- Крадеш? - Це бейсбольні картки!
Не має значення, що це.
Все одно це крадіжка.
Добре, що я знаю містера Дрісколла,
бо якби він викликав поліцію, знаєш, що було б?
Так.
Не «такай» мені.
Так, мем.
Іди в свою кімнату й роби домашні завдання.
Ти під домашнім арештом до Різдва.
- Але в мене баскетбольний матч. - Уже ні.
Тато каже, що не можна підводити команду.
Тата тут немає.
Але я мушу піти! Я не можу підвести команду!
Ні, Шейне, ти не гратимеш у баскетбол.
З мене годі!
Це все повна фігня!
Іди до себе й не виходь, поки я не приїду з батьківських зборів.
АПОЛЛОН 15 1/2 КОМАНДИР ШЕЙН БОЛДВІН
«СПАРТАНЗ»
ЗАЛ ЗУСТРІЧІ АСТРОНАВТІВ
Господи.
ПОЛІЦІЯ
- Слухаю вас. - Мем, це ваш будинок?
Так, я Карен Болдвін. Що таке?
Шейн Болдвін – ваш син?
Так. Що він накоїв?
Мем, стався нещасний випадок.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк